Nå, gutter. Målet er 450 i dag. - Jeg kunne godt bruge pengene.
Hvor bliver alle de penge af, Jimmy?
Ned i halsen. Fyld tønden, så skal du se, hvordan man gør.
Hvordan har den lille det, Arthur? - Han er glad, når han får mad.
Han er god nok. - Han er en bisse.
Han ligner sin far. Klager altid. - Og det skulle komme fra dig, Jimmy?
Så går vi i sving, gutter. - Javel, mr. McCann!
Bad De om to dusin nitter? - Ja, bare læg dem der. Tak.
Det må De undskylde. - Det gør ikke noget.
Er det Titanic? - Ja, det er det.
Her ser man, hvor vi placerer ekspansionssamlingerne.
De deler skibets overbygning i tre dele.
Nu skal du bare se.
Det her er en meget stor bølge, og det her er skibet.
RMS Titanic...
Ekspansionssamlingerne gør, at skibet kan bøje i hård sø, -
ellers flækker det bare midt over.
Bare sådan? - Ja, bare sådan.
Kan du lide arbejdet? - Det er fint nok.
Godt. Arbejder din far her også? - Det tror jeg ikke.
Skiderikken stak af for tre år siden.
Javel. Er der så kun dig? - Ja, og min mor og mine søskende.
Mange tak for nitterne, Jack. Hav en god dag.
Godmorgen. Jeg skal bruge én, der kan tegne noget for mig. Har De tid?
Kan jeg hjælpe Dem, dr. Muir? - Jeg skal have tegnet noget.
Jeg bad miss Silvestri om hjælp. - Det kan sikkert ordnes.
Mægtigt. Om en time.
Fint.
Han gav mig 2 shilling. - Jeg går derhen næste gang.
Lockout på Stokes' kulplads!
Det finder vi os ikke i! Der er lockout på Stokes' kulplads!
Stokes må have lockoutet fagforeningsmedlemmerne.
Hørte I det, gutter? Så er vi gået.
Hvad skal vi med dem? - Konfetti, sønnike.
Belfast-konfetti. - Kan I så komme tilbage!
Hen til porten!
Rak, rak, rak!
Rak, rak, rak, rak!
Hvad laver I? - Forrædere!
Vi har også familier!
Beskidte rak!
Fald til ro! Læg jeres våben.
Det er ikke mændene bag denne port, som er jeres fjende!
Gå gennem porten for retfærdighed og frihed.
I mænd, jeg ved, hvad I tænker.
Jeg ved, hvilken nød og hvilke falske løfter, der fik jer herhen.
Men jeg siger til jer: Læg jeres værktøj.
De er Judas' redskaber.
Ingen pris er så høj, -
at den berettiger forræderiet mod jeres brødre!
Læg jeres værktøj og gå med i vores kamp!
Gå med, gå med, gå med!
300 mænd forlod deres poster. - Giv dem besked, Pirrie.
Jeg er under kontrakt og har ikke råd til massefyringer eller konflikt.
De er nødt til at vise styrke, Pirrie. Jeg låser min kulplads af.
Tror De, det hjælper? - Jeg hyrer ingen fagforeningsfolk.
De kan blive ude, til deres maver er tomme, og deres viljer er knækket.
Den luksus har vi ikke råd til, selv hvis jeg havde lyst.
Og måske er det på tide at indse, -
at arbejderen ikke bliver liggende til evig tid.
Hvis vi provokerer ham... - Provokerer? Hvad snakker De om?
Om at låse ham ude fra hans arbejdsplads.
Hans arbejdsplads?
Jeg ejer den kulplads.
Hundredvis gik. Med kasteskyts. - Er Michael uskadt? Og Walter?
Ja, det ser sådan ud.
Tak, fordi De kom.
Har De det godt? - Ja. Hvorfor skulle jeg ikke det?
Der var en masse ravage derude i dag.
Ja. Det påvirker ikke direktionen, vel?
Nej, det gør det nok ikke. Nu er alting da roligt igen.
Ja, alle er tilbage på deres pladser.
Det var ikke det, jeg mente. Jeg har intet imod, at man tager kampen op.
Er det rigtigt?
Vil De gerne se?
Kom.
Kig ned der. - Her? Sådan her?
Tillader De?
Kan De se billedet i glasset? - Ja. Hvad er det?
Ferrit, perlit og indeslutninger.
Men hvad er det? - Urenheder i stålet.
Skal De bortskaffe dem?
Jeg skal få det bedste ud af et ufuldkomment stof.
Javel, ja.
Så tegner jeg det, så De kan få det bedste ud af vores ufuldkommenheder.
Nu skal De få arbejdsro.
Det gik godt. Men det er ingen sejr, kun de første skud i en lang krig.
Nej, der er vist ikke nogen, der snakker om sejr endnu.
Hvis ledelsen vil have krig, kan de få det.
Så længe der er lockout, skruebrækkere og ingen skadeserstatning, kæmper vi.
Mener du strejke? - Helt sikkert.
At nedlægge arbejdet er vores stærkeste redskab.
Så må vi spænde livremmen ind. - Det er vi vant til. Det er de ikke.
Folk vil nødig forlade værftet. Vi er stolte af det, vi bygger.
Så brug symbolet på det skib, I bygger, som jeres magt.
Gør Titanic til jeres sag, ikke deres. Husk vores russiske brødre.
Bevægelsen opstod på Potemkin. Titanic kan være jeres slagmark.
Hvilket slag taler vi om? - Mytteriet på Potemkin.
Det, Sokrates her egentlig snakker om, er det, der skete tidligere i dag.
Har du hørt om det? - Ja. Det er tåbeligt.
Hvad mener du? - Det ender skidt.
Det kan du ikke bare sige.
For ti år siden var der store strejker i Milano. Hæren skød 30 mand.
Det sker ikke her. - Den, der har geværerne, har magten.
Der bliver ingen geværer her. Frygt må ikke afholde os fra at tage stilling.
Sommetider er det ikke klogt at tage stilling.
Sofia, vi må hellere gå. Din far venter os til middag.
Vi ses på arbejdet. - Vi ses.
Ham skal I ikke regne med.
Ingen planer i aften, dr. Muir? - Nej, ikke for mig.
Må jeg sætte mig hos Dem? - Endelig.
Min mand fortalte mig, hvad der skete på Stokes' kulplads i dag.
Albert siger, at katolikkerne er årsag til al balladen.
Mener De også det, mrs. Hatton? - Jeg ved ikke noget om politik.
Men det er nu sørgeligt, på en måde.
Synes De ikke? Al den splid. - Meget sørgeligt.
Det må forekomme lidt mærkeligt, når De er fra hovedlandet.
Ja. Det er meget anderledes end hovedlandet.
Synes De, vi alle sammen er gale? - Nej, det gør jeg ikke.
For at være ærlig, dr. Muir, så synes jeg sommetider, at vi er det.
Jeg har undersøgt den seneste sending stålplader, og jeg er bekymret.
Jeg har afprøvet stålets trækstyrke, og som De kan se, -
sprækker stålet ved et ret beskedent træk.
Stålet er indkøbt hos en meget pålidelig leverandør.
Det er alt for urent. Det er faretruende skrøbeligt.
Faretruende? Det er en meget alvorlig påstand, dr. Muir.
Ja, det er jeg klar over.
Udmærket. Jeg drøfter sagen med lord Pirrie og tager mig af det.
Hvornår bliver det? - Snarest muligt.
Skal jeg ikke tage det med til ham? - Jeg gør det, og jeg afgør hvornår.
Muir, vi har vores arbejdsgange her, og jeg er projektets chefkonstruktør.
Jeg tager sagen lige så alvorligt, som De gør.
Det er sandsynligt, at konflikterne griber om sig -
og skaber væsentlige mangler.
Stokes' kulplads er lukket, så vores kulforsyning er truet.
Strømforsyningen og transportfaciliteterne er påvirket.
Jeg skal have en præcis status fra alle over forsyninger og reserver.
Har vi nogen anelse om, hvor længe disse besværligheder fortsætter?
Nej, Grey. Det er meget vanskeligt at forudsige.
Jeg har talt med andre virksomheder, men begge sider virker ubøjelige.
Det kan blive et langt, sejt træk.
At bygge maskinerne kræver kul. - Hvad hvis vores folk strejker?
Goddag, dr. Muir.
Hvordan skrider det frem? - Det vil vise sig.
Var mine tegninger ikke til nytte?
De var meget fine. Perfekte, faktisk.
Hvorvidt vigtigheden af, hvad de viser, bliver påskønnet, får vi se.
Hvorfor er det så svært at kommunikere en simpel sandhed? Sig mig det.
Fordi folk ikke lytter.
Hvorfor er det sådan? - De tror det, de gerne vil tro.
De hører ikke det, de ikke vil høre, eller ser det, der er lige foran dem.
Folk tror det, de gerne vil tro.
Det er sandt. - Sådan er den menneskelige natur.
Hvis man vil overbevise nogen, må man tage højde for den menneskelige natur.
Det har jeg aldrig været så god til. - Det er, fordi det frustrerer Dem.
Det gør det.
De har ret.
Jeg så jer. Til frokost. - Hvad så?
Lad mig høre.
Han talte til mig. Skulle jeg ignorere ham?
Du ignorerede ham langtfra. - Det passer ikke.
Hvilken betydning har det så?
Tja... Det ved vi ikke. Det virker besynderligt.
Hvis der er noget galt med stålet.
Hvis. Men Cunard...
Alle vores konkurrenter bruger det, og ingen skibe er faldet fra hinanden.
Hvad gør vi så?
Taler med handelsministeriet.
Lad os drøfte det med Carruthers. - Fornuftigt, men det generer mig nu.
Muir ville jo ikke finde på det her. - Nej, det ville han næppe.
Jeg ved godt, du ikke kan lide ham. - Det er faktisk ikke sandt.
Ja, han irriterer mig. Men han er ung. Han taler i utide. Han er arrogant.
Han skal nok lære det.
Pas på ryggen!
Forsigtig, når den svinger. Sådan.
Kom nu i sving, gutter. - Ro på, Jim.
Hvad er hans problem? - Jimmy er tørstig.
Det kan du bande på.
Flyt dig! Få den væk!
Skub den tilbage!
Jimmy, er det slemt? - Du klarer den. Det er ikke så slemt.
Jack, hent lægen!
Hvad skal jeg stille op? - Vi tager os af dig. Det lover jeg!
Hvem mon der lærer hende hvordan...
Muir, hvad siger De til et væddemål? Søens længde og tilbage?
Er det ikke lidt koldt? - Det er bare for sjov.
For Guds skyld, Ashley... - De må gerne få et forspring.
Jeg har ikke brug for et forspring. - Så lad os komme i gang.
Kom nu, Muir...
Hvad er der? Kan De ikke svømme? - Nej, det kan jeg faktisk ikke.
Den guinea snupper jeg, Stokes. - Kom bare an, Berkeley.
Hvor tiltrækkende. Jeg ville nu gerne have set Dem gør klar til at svømme.
...to, tre, svøm!
Britiske kostskoledrenges emotionelle udvikling standser, når de er 18.
De gik ikke på kostskole? - Nej.
Jeg gik på en lokal... latinskole.
Det tænkte jeg nok. Der er noget af den virkelige verden over Dem.
Var det en kompliment? - Helt afgjort.
Jeg har sjældent besøgt den virkelige verden og kender den knap nok.
Det gyldne bur har sine fordele, -
men de mennesker, man er nødt til at omgås, er ikke altid en af dem.
Så må De se at komme ud af buret. - Gad vide, om jeg er modig nok.
De virker nu ikke særlig forskræmt. - I min egen verden er jeg modig nok.
Ja.
Men jeg er ikke sikker på, jeg kunne klare fattigdom.
Man skal kende sine begrænsninger.
Kom så, Berkeley! - Kom så, Ashley!
Kom så!
Har De en guinea, Ashley? - Hold mund.
Det er meningen, jeg skal giftes med ham.
Min fod sad fast i den pokkers tang.
Stand har sine privilegier, men der er altid en pris at betale.
Har De ondt af mig, Mark? - Måske i den forstand, ja.
God bog? - Ikke ringe.
Saftige sager.
Sådan en vild romance ville jeg gerne opleve.
Ja, det ville du sikkert.
Far vil nok gifte mig bort til en pokkers italiener inden længe.
Hvad med Michael? - McCann? Hvad med ham?
Han kan godt lide dig. - Det ved jeg godt.
Han er sød. Men han er kedelig, ikke?
Man kan ikke gifte sig med nogen, der keder én.
Hvis man gør det, får man det aldrig sådan her:
"Han kyssede hende og holdt hende ind til sig, -
mens havet rejste sig omkring dem."
Violetta! Hvad ville pastor Thomas sige?
Hvem tror du gav mig bogen? - Siger du det? Nej!
Meld jer ind i fagforeningen. Stå sammen med jeres fæller.
Støt de lockoutede mænd. Støt de strejkendes familier.
Meld jer ind. Stands skruebrækkeriet.
Meld jer ind i Havnearbejdernes Fagforening. Sammen står vi stærkt!
Meld jer ind i fagforeningen.
Godmorgen.
Porten er låst, indtil alle ansatte afskriver fagforeningen.
Hvad foregår der? - Det lyder som Hatton.
Der bliver ikke arbejdet her, før alle afskriverfagforeningen.
Det er en lockout!
Hvad skal jeg gøre? - Gå hjem. Eller bliv og protestér.
De dér. Afskriver De fagforeningen? - Nej. Jeg skal på arbejde.
Gå hjem. Stands den mand!
Gå hjem, Violetta.
Gå så.
Vi må hellere komme på arbejde.
Endnu en lockout. Endnu et forsøg fra direktionen på at skræmme arbejderne.
De nægter jer arbejde og tryghed.
De nægter jer jeres gudgivne ret til at forhandle!
Men vi finder os ikke i det tyranni.
Vi rejser os, så de kan se vores stålsathed, kraft og beslutsomhed.
I solidaritet med vores brødre og søstre på Carlton Electric, -
med alle dem, der er lockoutet i byen, nedlægger vi arbejdet.
Hvem er han? - Han hedder McCann.
Vi tvinger direktionen til at lytte! - Mr. McCann?
Godmorgen, lord Pirrie. Mr. Andrews.
Er De disse mænds leder, mr. McCann?
Ja, jeg taler på deres vegne. - Hvad er Deres klagemål?
Min herre. Over hele byen nægter man arbejdere deres rettigheder.
Man lockouter ærlige mænd og kvinder efter en pludselig indskydelse -
og nægter dem næring, fordi de kræver repræsentation.
Frygter De, at det sker her? - Kommer det til det?
Nej.
De nægter os ikke retten til at organisere os?
Nej. Tværtimod. Jeg hilser dialog velkommen.
Så længe den er venlig, konstruktiv og foregår på civiliseret vis.
Jeg beder blot om, at De ikke bringer arbejdet i fare -
med voldsomme eller overilede handlinger.
Kom og tal med mig.
Min dør står åben.
Signor Pietro. Jeg tror, tiden er inde.
Med Deres tilladelse vil jeg gerne anholde om Sofias hånd.
Allerede? - Er det for tidligt?
Nej, det er perfekt. Jeg kunne godt bruge endnu en mand i familien.
Tak.
Det er en stor lettelse.
Det skal fejres.
- Salute. - Salute.
Har De tid, dr. Muir?
Ja.
Lord Pirrie og jeg har talt med mr. Carruthers fra handelsministeriet.
Efter hans mening efterkommer stålet de lovpligtige bestemmelser.
Hvem opstiller så de bestemmelser? - Handelsministeriet, selvfølgelig.
Hvem rådgiver handelsministeriet? - Ledende skikkelser fra industrien.
De vil nok hellere end gerne have det billige stål godkendt.
Jeg kan godt se ironien, men det sorterer nu engang under ministeriet.
De overholder sikkert deres egen forældede lov til punkt og prikke.
Dr. Muir, jeg har håndteret det her på den bedst mulige måde.
Jeg kan ikke gøre mere. Stålet er det bedste, vi kan skaffe.
Mr. Andrews fejer mine bekymringer ind under gulvtæppet.
Han har skam bragt alle Deres bekymringer op over for mig.
Det undrer mig, at De ikke handler. - De har jo arbejdet for flåden.
Deres standarder er kompromisløse. Men vi driverforretning.
Vi overholder nøje alle Hans Majestæts regerings maritime retningslinjer.
Thomas Andrews har meget stor erfaring på dette værft.
Han er ikke steget i graderne, fordi han er min nevø.
Han begyndte her som 16-årig og har arbejdet sig hele vejen op.
Ingen ved mere om skibsbyggeri, mig selv indbefattet. Kom så.
Hvornår skal du mødes med ham? - I næste uge.
Bare være forsigtig. Det kunne være en fælde.
Måske vil han blot vinde tid. De har en tidsfrist...
Det ved jeg godt. Der er en strategi på begge sider.
Jeg siger bare, vi skal være beredt. - Tak, mor.
Fuldt hus, hvad? - Conor!
Søs! Hvor ser du godt ud. - Vil I se, hvem der er kommet hjem!
Mor. Hvor er det godt at se dig. Jeg har savnet dig.
I lige måde. Fik I intet at spise i hæren?
Jeg har det fint. - Conor...
Mike. Sådan hilser man da ikke på sin lillebror.
Det er godt at være hjemme.
Hvor længe bliver du? - Indtil jeg skal videre.
Lod hæren dig slippe? - På en måde.
Jeg hjalp dem ved at stikke min sergent en flad.
Det gav tre måneder i skyggen og afskedigelse i vanære.
Det var derfor, vi intet hørte. - Man må ikke skrive fra cellen.
Du skrev da aldrig. - Nu behøves det jo ikke.
Skål. - Skål.
Tak, Stevens.
Du ser træt ud.
Nej, jeg føler mig faktisk ganske frisk.
Vi overholder tidsplanen og budgettet på Titanic, og mr. Morgan er tilfreds.
Måske er det bare overkommandoens ensomhed, der tynger dig.
Måske.
Du er et melankolsk væsen, William. - Mener du det?
De fleste opfatter mig som en munter fyr.
Hvad er det dog, der bekymrer dig? - Arbejderne vil have en fagforening.
Er det så slemt?
Spørger du mig personligt eller professionelt?
Elskede. Vi kan ikke kalde os selv åbne og frygtløse liberale, -
og så vige, når dem, vi ønsker at hjælpe, finder deres stemme.
Følelsesmæssigt støtter jeg dem.
Men i praksis er jeg bekymret for Titanic.
Hold fast ved dine principper. Og dine følelser. De har tjent dig godt før.
Jeg skal nok forsøge. - Ja, gør det.
Nu har jeg æren af at præsentere en kammerat i vores storslåede kamp.
Hun er en kvinde, der har kastet sin klasses lænker af sig -
og viet sig til at ændre de elendige kår for arbejderklassen på denne ø.
Byd Constance Markievicz velkommen.
Jeg tager det som en stor kompliment at stå her foran jer.
Belfasts dristige arbejdere.
Det er først og fremmest kvinderne, jeg henvender mig til.
For det er jer, der står forrest i enhver revolution, -
jer, som undertrykkelsen går hårdest ud over.
Og dog ruller en stærk bølge af frihed imod os.
Den skyller alle de forposter væk, der holder kvinder slavebundet -
og fører dem i triumf med ind i livet hos den nation, de tilhører.
Derfor siger jeg til jer: Stol ikke på jeres kvindelige charme -
og jeres evne til at gøre mænd bløde.
Bevidstheden om jeres egen værdighed og eget værd skal opmuntres.
Kom væk fra forkerte idealer og falske målestokke for kvindekønnet.
Flygt fra jeres huslige skure.
Vær så frie som jeres drømme om fremtiden kræver, at I er.
Du kommer aldrig til at forstå det. - Nej, det kommer du aldrig til.
Ved du, hvor uimodståelig en flot italiensk fyr er for irske kvinder?
Hvorfor tage én kvinde, når der er så mange til rådighed? Giv mig en grund.
Hende her er... smuk.
Tanken om hende gør livet i den her usle lille by til at holde ud.
Det er grunden. - Det er da fint for dig.
Hvad? - Her...
Hvor fanden har du den fra? - Kan du lide den?
Hvor meget? - 3 pund og 12.
Jeg tilbyder meget rimelige vilkår.
Får jeg ikke mere? - Det er hårde tider.
Nu er det mig, der tjener pengene. - De skal række til os alle.
Hvornår slutter det? - Når sir Henry åbnerfabrikken.
Når de strejkende skiderikker kommer til fornuft. Det er de jo!
Nå, men vi kan holde længere, end de kan. Vi sulter dem ud.
Undskyld. Jeg havde meget travlt. - Det er helt i orden, dr. Muir.
Nu skal De få Deres aftensmad. For resten, det her kom til Dem.
Fra lady Carlton...
En invitation...
...til væddeløb.
Giv manden noget at spise. - Selvfølgelig.
Må jeg ikke nok prøve igen?
Goddag, Kitty. Det var vældig pænt af Deres mor at invitere mig.
Det var pænt af mig at bede hende om det.
Jeg må have nogen at snakke med. Jeg fatter ikke den her sport.
Indavlede øg og deres indavlede ejere farer formålsløst rundt i cirkler.
Det keder mig til døde.
Kast! - Det er min tur.
Lady Guinevere. 1 penny. - Er du sikker?
Hvor har I to gemt jer? Kom, de er klar til start.
Hvem spiller du på, Conor? - Lady Guinevere.
Du? - Caramel Nugget.
Jeg kan godt vælge en vinder. Vent og se!
De er parat, min ven!
Lady Guinevere ser meget livlig ud.
Hun skal holdes tilbage ved start. Gør han det rigtigt, vinder hun.
Er Antrim Lily noget værd? - Nej. I dag er det lady Guinevere.
Lige i rette tid.
Kom så, Lady Guinevere. Ja!
Ser far ikke helt absurd ud? - Kom så, Guinevere.
Han er mere optaget af sine hestes kønsliv end sit eget.
Kom så!
Jeg vidste det. - Vandt du noget?
Halvanden shilling. - Conor er rig.
Så er det dig, der giver is. - Jeg skal nok hjælpe dig.
Fint nok.
Vent, jeg går med.
Skal du ikke satse noget, Andrea? - Jeg spiller ikke.
Fornuftig mand. Drikkeri og hasardspil er arbejderklassens svøbe.
Mener du det, Walter?
Ja. Vi skal bruge vores energi og ressourcer på bedre ting.
Men jeg ville godt satse seks pence på det unge føl der.
Hun skulle nok komme ind... - Vil du virkelig miste seks pence?
Skal du ikke bruge dine ressourcer på bedre ting?
Det ville ikke være et tab, men en kalkuleret risiko.
Du taber altid. - Måske ikke denne gang.
Heldet kan skifte.
Sofia, går du med en lille tur?
Ja.
De skal møde Lady Guinevere. Far er meget gladere for hende end for mor.
Der er en fysisk lighed, men hesten vinder på personlighed og intellekt.
Det er Diamond Jim, og det her er Cleopatra. Hun er min.
Hun er smuk. - Ja, det er hun vel.
Det ser ud til, at Lady Guinevere ikke er kommet tilbage. Så må vi vente.
Kom nu...
Kys mig.
Har De ikke lyst?
Alt vel, miss Carlton? - Leo!
Vi skal have noget at drikke.
Sikken dejlig dag.
Er du glad?
Ja.
Ja...
Hør her... Jeg har noget meget vigtigt at spørge dig om.
Sofia...
Jeg har kendt dig et stykke tid nu. Vi er kommet til at holde af hinanden.
Jeg tror på, at vi kan få en god fremtid.
Sofia Silvestri...
Jeg vil gerne have, at du bliver min hustru.
Det bedste mod rygsmerter er saften af en citron blandet med salt.
Det vil jeg prøve. - Gør det. Hvorfor lide i stilhed?
Nå? - Nå, hvad?
Hvor er Andrea? - Han er gået hjem.
Hvorfor? - Fordi...
Du ved jo godt, at han friede til mig, papa.
Og ...? - Jeg sagde, at jeg ikke ville.
Sofia...
Hvad er det, du siger?
Jeg sagde nej.
Du... du...
Jeg afgør, hvem jeg vil giftes med og hvornår. Hvis jeg da vil giftes.
Du har kastet skam over mig. - Jeg har ikke kastet skam over nogen.
Hvordan kan vi vide, at vi ikke bare bliver holdt hen med snak?
Det kan I ikke vide. Det handler om gensidig tillid og velvilje.
Kan vi stole på Dem, lord Pirrie? - Det håber jeg.
Vi har magt til at nedlægge arbejdet, -
og vi gør det, hvis ikke situationen i byen forbedres.
Det kan jeg ikke forhindre.
Men tænk på, at byens velstand afhænger af værftets velstand.
Mr. McCann, hvis det ikke lykkes for os at levere Titanic, -
kan det blive værftets endeligt.
Så ødelægger I måske mig og andre arbejdsgivere, men også jer selv.
Ville det ikke være en pyrrhussejr?
Det betyder en sejr... - Som er meget dyrekøbt.
Efter kong Pyrrhus af Epirus. Han slog romerne, men ødelagde sig selv derved.
Netop.
Vi beder kun om, at den velstand, De taler om, bliver mere jævnt fordelt.
Kvæstelser og død er almindelige i skibsbyggeri.
Skibsbyggere bør få realistiske arbejdsskadeerstatninger, -
ikke kun, hvad direktionen mener er passende. Tag ikke fejl.
En kvæstelse her kan sende en hel familie på fattiggården.
Jeg fik din besked.
Jeg troede aldrig, jeg skulle se dig her igen.
Har du skjult dig for mig? - Nej, min dreng.
Så enkelt er det ikke.
Se lige dig. En fin mand.
Hvorfor kom du tilbage?
Jeg fik arbejde på Titanic.
Som metallurg.
Jeg arbejder med stålet. - En ledende stilling?
Ja.
Ved de, at du er katolik? - Nej.
Det gør de ikke.
Du er inde i løvens hule, min dreng.
Jeg ved godt, at jeg løber en risiko. Jeg har tænkt det igennem.
Jeg tænkte også, at jeg ville få mulighed for at se min far.
Hvor bor du? Hvordan lever du?
Er alt vel med dig?
Det er godt at se dig, min dreng.